Tidligere på Z Nation...
Vi er i krig.
Vi vet ikke engang hvem faen vi slåss mot.
Det ene stoffet jeg aldri prøvde.
Dette er sterkt, ikke sant?
Vi bruker det for å rettlede oss åndelig.
Gutten trenger antibiotika.
Vannvokterne har nok noe.
Ja, vi vet alt om amerikansk urfolk-medisin.
Men vi er ikke i nærheten av Grand Canyon.
Jeg håper de vannvokterne er vennligsinnede.
Nå tuller du med meg.
Doc!
Det er gnagingen som er plagsom etter en stund.
Eller sår rumpe fra å sitte hele dagen?
Kan de ikke bare snu på deg innimellom, ikke sant?
Så klart har man den konstante forråtnelsen.
Hei. 10K. Våkne.
Men det er det de gjør med sabotører.
Og jeg er en sabotør.
Sabotør.
Høres europeisk ut.
Saboteur, c'est moi!
Slutt.
Din venn ser litt blek ut.
Har han nettopp gått over?
Jeg er ikke en Snakker.
Så hvorfor falt hånda di av?
Hvem gjorde dette mot deg?
Krigere.
Hissige og raske som lynet.
Du ser ikke dem, men de ser deg.
Og så får du en pil i armen!
Sabotører!
Du!
Det er nok fra deg.
Har deg, kompis. Sånn ja.
Kom igjen.
Jeg har aldri vært så glad for å se deg, sjef.
Jeg er ikke sjefen du trenger bekymre deg for.
Hold hodene deres lavt!
Vi er ikke her for å slåss.
Vi er ikke deres fiende. Se.
Doc?
Opp med hendene.
Hei, zombier?
Bra vokting, Lillefot.
Vi drepte et par Z-er på Redbird Rock.
- Det vi har her er verre. - Bombere.
Kanskje. Jeg tar dem med inn.
Hei, vennen.
Ble dere også bombet?
Mange ganger. Ble truffet av en zombie-ball også.
Hei, lillesøster, hør her.
Ta det med ro.
Ok? Vær tålmodig.
De har ikke skadet oss.
Snakk for deg selv.
Ok. Drept oss ennå.
Om hun ville drepe deg, så ville du allerede vært død.
Vi må vente og se.
De vil se at vi ikke er fienden.
Tror du ennå det er vi som må være tålmodige?
Vent. Jeg kjenner noen innfødte i sør.
Det kan ta oss litt tid å finne ut av dette.
Forhåpentligvis får vi ikke bank innen da.
Doc? Steven, er det deg?
Døden vet hva jeg heter.
Steven.
- Det er meg. - Jeg trodde døden ville se slemmere ut.
Kuruk?
Av alle gin-barene i verden...
Det gjorde vondt.
Det ville vært mye vondere
om den lange pilen hektet seg fast i noe.
- Ja. - Kuruk?
George?
Jeg kjenner dere. Løytnant Warren. 10K.
Dere er også Docs folk.
Litt hjelp?
To kjente militærledere og forkjempere for Newmerica.
En klok gammel mann. Ung kriger.
Noe sier meg at dere ikke er her tilfeldig.
Uheldigvis ikke.
- Ja, vi kom på grunn av vannet. - Doc.
Vi kom hit for å bevare freden.
Så klart.
Det begynner alltid med ordet "fred".
Du kjenner meg.
Din far kjenner meg.
- Jeg holder det jeg lover. - Og du kjenner meg.
Apokalypsen forandrer mennesker.
Ja, men ikke så mye.
Det George startet fungerte.
Det fungerte.
Før bombingen.
Men ideen om at vi er sterkere sammen kan ennå fungere.
Vi kan krangle om politikk senere, min venn.
Akkurat nå vil vi bare vite hvorfor dere stengte av vannet.
Vi gjorde ikke det.
Følg meg.
Herregud.
Neeznáá Mííl.
Jeg vet hvem du er.
Ayalla?
Du er her.
Hva skjedde der?
Du vet, zombier.
Kom igjen.
Skal jeg hjelpe deg eller ikke?
Det har vært angrep.
- Zombier? - Gamle.
De har gått langt. De kom langveisfra.
Men de er bare en distraksjon,
de prøver å avlede oppmerksomheten fra mer sofistikert sabotasje.
Snakkere?
Som den sabotøren vi var fastbundet ved siden av.
De er dødelige.
Vi har mistet de fleste av våre sterkeste krigere.
Og nå
svikter hele demningen.
Det er på tide at vi drar. Vi kan ikke bli her.
Hva? Nei. Kuruk, du kan ikke gjøre det.
Du kontrollerer demningen.
Du er forvalter av vannet. Endelig.
Ditt folk er livsviktige for Newmerica.
- Vi hadde en... - Ikke si overensstemmelse.
Vi hadde en avtale.
Din far inngikk en avtale.
Han er en venn, en alliert.
Var.
"Var"?
Kuruk, er han...
Oppe i maskinrommet.
Han prøver å reparere skadene etter angrepene.
Men de kommer fortere og fortere.
Om enda et kommer
før han reparerer skadene fra det første angrepet,
så kan hele demningen briste.
Og alle her forsvinner med den.
Vi skal snakke med høvdingen, han er en fornuftig mann.
Hva var det du kalte meg der bak?
Neeznáá Mííl. Det er navajo for Ti tusen.
Hva er navajo for ei jente som akkurat ledet meg i sirkel?
Jeg ville se om du stolte på meg eller ikke.
Jeg trodde jeg kunne stole på deg, og så ledet du meg i sirkel.
For sent.
Du fulgte meg, så du er ok. Det er gjort.
Bare ikke bli for selvsikker.
Det ser mye bedre ut.
Var det du som bandasjerte meg?
Men du slapp meg ikke fri.
Det er en stund siden sist. Jeg ville være sikker på at du var deg.
Burde ikke du være i leiren og hjelpe til med å pakke sammen?
Nei.
Det jeg burde gjøre
er å hjelpe den beste muligheten apokalypsen har så han kan hjelpe oss
med å ikke bli jaget bort fra vårt land for milliardende gang i historien.
Høres ut som en rettferdig avtale. Synes du ikke det?
Hvem er dere? Og hvorfor er dere her?
Jeg er Georgia St. Claire. Dette er løytnant Roberta Warren.
Vi er venner av høvdingen. Vi må snakke med ham.
Han er opptatt.
Han vil høre det jeg har å si.
Kjenner du vår høvding?
Da vet du hva han heter.
Han sa jeg skulle kalle ham Eddy.
Alle vet det.
Aha-Edohi. Det er hans navn.
Han som går til vannet.
Aha-Edohi!
- Aha-Edohi! - Aha-Edohi!
NOTIS KUN AUTORISERT PERSONELL
OMRÅDE MED KRANER FORTSETT VARSOMT
Hva er alt bråket? Jeg prøver å arbeide her.
Du store ånd.
George? Er det deg? Her? Nå? Hvorfor?
Vi har ikke tid til det. Hvorfor er du her?
Vi kom fordi vannet ble stengt av.
Kuruk fortalte om angrepene.
Hun sa folket ditt drar.
At dere må forlate demningen.
Frykt er hva det er.
De unge er redde for alt.
Zombier, Snakkere, vannets kraft.
De har vel all rett til å være redd for det nå om dagen?
Jo. Man har en sunn respekt for kreftene som kan skade en.
Og så lærer man å jobbe med dem.
Leve med dem.
Våre forfedre er her.
Du mener deres Snakkere?
Snakkere, Zombier.
Dette var Dakelhs forfedres land.
Det var oversvømt da de bygde demningen.
Forfedrene her.
Nye generasjoner der ute.
Jeg forlater ingen av dem.
Vil du gå ned med skipet, eller demningen?
Ikke om jeg kan forhindre det.
Disse sabotasjene har stoppet turbinene.
Det bygger seg opp for mye trykk,
så vi må åpne overløpsvann-kanalene mens det ennå er tid!
Om noen kan reparere demningen, så er det ham.
Hva om han ikke kan det?
Hva tror du?
Den har ganske mange skarpe kanter,
og en fiskefileteringskniv, tannpirker, korkeopptrekker?
Jeg prøver å drepe zombier, ikke ta dem med ut på piknik.
Sant nok. Vi trenger at du dreper zombier.
Du trenger bare høyre hånd.
Jeg er ingen kokk.
Nei.
Velg meg.
Kanskje dette ikke er en god idé.
Vent.
Her.
Hva er det?
Hjortegevir.
Hjorten er kjent for sin intelligens, energi og fart.
Ser du hvordan denne delen kroker seg ut her?
Et perfekt sted å legge munningen på rifla di.
- Skyter du med venstre hånd nå? - Ja.
Geviret kan også holde en sprettert.
Spissene er ganske spisse, de kan gjøres spissere.
- Synes du jeg bør velge denne hånda? - Nei.
Hånda må velge deg.
Hvordan foregår det?
Først må du kle deg naken.
Fri deg fra alle verdslige tilknytninger.
Så må du stå i sola i en hel dag.
Om du ennå står når natten kommer,
så er hånden din.
Vent!
Jeg tuller.
Dere hvite gutter er så lettlurte.
Stå stille.
Du bruker magien din igjen.
Takk.
Skulle ønske det var noe jeg kunne gjøre for å hjelpe dere med å bli.
Det skulle jeg også ønske.
Kanskje det er noe dere ikke har tenkt på ennå.
Du høres ut som min far.
- Møtte jeg ham i Arizona? - Nei.
Han var i Minnesota da Apokalypsen kom.
Jeg fant ham for bare et år siden.
Nå ser det ut som jeg vil miste ham igjen.
Det er merkelig å si, men...
Jeg savner den enklere tiden
da vi flyktet fra gammeldagse horder av zombier
og sendte dem inn i Grand Canyon.
Jeg trodde du ikke var i nærheten av Grand Canyon.
Nei, du har rett. Det var ikke oss.
Men på en måte nær Grand Canyon.
Jeg møtte en ganske unik dame.
Du må nok spørre henne,
men det virker som om vi delte noe åndelig.
Vi gjorde det.
Jeg trodde aldri jeg ville se deg igjen.
Jeg mistet det halskjedet du ga meg.
Jeg mente det ikke, men du vet, zombier.
Men så
fant halskjedet meg.
Det var merkelig.
Det var nesten et mirakel.
Og det fikk meg til å tenke at om jeg noen gang fant deg igjen...
...så kunne vi...
Hva da?
Starte et liv sammen? Bli gamle sammen?
Ja.
En mann kan vel drømme?
Og hvor skulle vi bosatt oss i denne drømmen?
Det virker fint her.
Det var det.
Før angrepene.
Og nå har vi ikke nok krigere til å forsvare oss eller demningen.
La oss hjelpe dere.
Dette kan bli et fint sted igjen.
Hele Newmerica kan bli det.
Men ikke om dere drar og lar deres fiender vinne.
Jeg lar ingen vinne.
Wilma!
Du må gi Mika en sjanse!
På tre, dytt!
Én! To!
Tre!
Gloria. Amu. Hold henne!
Hjelp henne!
Hun har forvandlet seg.
Dere vet hva dere må gjøre.
Hvor tar dere dem med?
Alle levende vesener har sin plass og sitt formål.
Alle døde ting også.
Ting vil bli bedre her, Kuruk. Jeg lover.
Jeg blir ikke her og ser på at folket vårt dør
for en uoppnåelig drøm.
Vi må redde oss selv.
Samle resten av tingene deres.
Vi må dra før natten kommer.
Skal du bare forlate din far?
For det ser ikke ut som han skal noen steder.
Da må vi bare få ham til å endre mening.
Bra?
Så slutt og se på den. Prøv den.
Jeg ser ham. En fremmed.
Hva var det? Jeg skulle ta det skuddet.
Vi må få ham til å snakke.
Følg ham. Ikke skyt med mindre du må.
Jeg varsler de andre.
ADVARSEL
Fortell faren min at jeg drar.
Kommer han ikke ut nå, får han kanskje aldri se meg igjen.
NØDUTGANG
Drar du?
Det er eneste mulighet.
Måtte den Store ånden passe på deg på din reise.
Far, vær så snill.
Bli med oss.
Vårt folk har flyktet nok.
Jeg flykter ikke lenger.
Vårt sted er her.
Vi kan hjelpe dere. Jeg vet at det fins en måte.
Noen prøver å stoppe Newmerica fra å samles.
De prøver å splitte oss alle.
De splitter deg og folket ditt også, ser det ut som.
Alt du sier er sant, George.
Men Newmerica handler om håp.
Mitt folk velger frykt.
Vi velger å leve.
Dere er ikke mange nok.
Den eneste måten for vårt folk å overleve på
er å samles med alle mennesker,
alle våre slektninger.
Far, vær så snill.
Ikke nå igjen!
Gi opp, gamle mann!
Aldri!
Hva skal jeg gjøre? Binde ham fast?
Dra ham ut?
Ser ikke ut som Snakkerne deres vil la dere gjøre det.
Han er min forfader.
Jeg burde følge hans råd.
Ikke motsatt.
Ok, så kanskje det fins en måte vi kan hjelpe ham på.
Kuruk!
En fremmed, en ny en.
Han blir fulgt av 10K. Han er på vei inn.
Ok. Vi må finne en vei inn.
Vi har prøvd. Alt er bevoktet eller sperret av.
Kanskje vi bør gjøre som tidligere.
En åndevandring.
Doc, det som skjedde tidligere var tilfeldig.
Eller et mirakel, som du sa.
Det er verdt et forsøk.
Jeg kan nok klare det igjen.
Jeg tror jeg kan det.
Vent, Doc. Hva gjorde du?
Kuruk ga meg litt medisin.
Og jeg forlot min kropp og min sjel vandret,
og så drepte jeg en zombie og reddet 10K.
Hva tror du skjedde?
Vi ble veldig høye, og Doc hallusinerte.
Det fungerte jo.
Ok, sier du at du tror du kan
separere din ånd fra din kropp
og komme inn i motorrommet slik?
Med mindre noen har en bedre idé.
Doc, jeg vil hjelpe.
Jeg vil det.
Om det er noe jeg kan gjøre for å redde min far...
Men om du ber meg lage en slags mikstur
så din ånd kan gå dit din kropp ikke kan,
så er ikke medisinen min så sterk.
Hva med Ashki?
Hvem er Ashki?
Vår medisinmann.
Hvor er han?
Han sover nok.
Våkne.
Jeg sov ikke. Jeg...
...drømte.
Bestefar døde før han ble ferdig med opplæringen min.
Hvordan skal jeg ellers snakke med ham?
Hvem er disse menneskene?
Du vil jeg skal forræde arven til mitt folk
og sende deg på en åndeferd som du ikke er forberedt på
eller har rett til å gjennomføre?
For så å rettlede deg gjennom åndeverdenen
så du kan beskytte vannet for en nasjon
som stadig bryter avtalene de har med oss?
Når du sier det på den måten...
Vi ønsker å finne en vei inn i motorrommet
så Kuruk kan snakke med sin far.
Og du fortalte dem at jeg kunne gjøre dette?
Jeg vet det høres sinnssykt ut, men jeg vet ikke om andre måter.
Du ville ikke måtte forvrenge dine ritualer.
Forrige gang måtte det bare litt bra peyote til.
Jeg har ikke peyote.
De gamle tradisjonene regnet aldri med zombier og Snakkere.
Vi lever i en ny verden.
Kanskje tiden er inne for en ny seremoni.
Si at jeg gjør det du vil.
- Hva så? - Vi hjelper dere redde demningen.
Finner ut hvem som står bak angrepene.
Vi stopper dem.
Ja, og ditt folk beholder kontrollen over vannet.
Og du tror på dem?
Ja.
Bestefar sier vi skal prøve.
Men hun må også bli med.
Hvorfor meg?
Han sier at han kjenner deg.
- Hvor fra? - Fra åndeverdenen.
DET SOM SKJER I LIMBO BLIR I LIMBO
Vær så god.
Ok.
Det vil ikke ta deg med noe sted du ikke er klar for å dra.
Lover du?
Jeg skal være her hele tiden.
Ikke vær redd.
Takk, folkens.
Hva?
For sikkerhets skyld.
Det vil gå bra.
Gi dem et øyeblikk.
Ser du? Alt er ok.
Far?
10K?
Faen. Det stemmer.
Jeg må gjøre dette på mentalt vis.
10K! Våkne!
Våkne, mann!
Wilma!
Pom!
Hvor er min far?
Jeg må finne min far!
Hør meg!
Se meg!
Vær så snill.
Noe er her.
Wilma, hør.
A-danv-do.
Ja. Jeg er her.
Ånd, kom. Denne veien.
Hvor lenge skal vi la dem være der inne?
Jeg vet ikke.
Jeg har aldri gjort dette før.
Nei!
Nei, det gjør du ikke.
Warren?
Hun puster ikke.
Hjelp!
Kom igjen, Warren. Kom tilbake til meg.
Gi meg hjertestarteren.
Ok.
Klar.
Ok.
TIL DEMNINGEN
Klar.
Jeg fant sabotøren.
Hva?
Jeg vet hvordan han kom seg inn.
Vi må forsikre oss om at du er ok.
Vi må redde demningen, for helsike.
Far!
Bra. Du lever.
Fortsett å puste.
Kuruk?
Jeg er her.
Min datter, er det deg?
Det er meg.
Vær så snill, se meg.
Jeg drar nå.
Jeg ser deg på andre siden av elva.
Kuruk, kan du synge for meg mens jeg går veien?
Nei.
Far, vær så snill. Vi trenger deg her.
Vi trenger deg her.
Kuruk.
Der er du.
Han er her borte!
Der er du.
Høvding.
Å, nei.
Kom igjen!
Våkne!
Det fungerte.
Nei, vent!
Ashki!
Jeg må gå tilbake! Det begynner å fungere!
Vent, hva skjedde? Hva foregår?
Nei, Doc! Det er for mye!
Du kan ikke drikke så mye.
Jeg trenger ikke åndevandring. Jeg trenger åndeflygning!
Sånn ja, 10K.
Ok. Og venstre.
Og oppover.
Sånn ja.
Ok.
Nå... går... vi.
Et trinn til. Kom igjen, du klarer det.
Bra, vi klarer det.
Ta den. Bra.
Og ta i!
Sinnssykt. Det fungerte.
Jeg så det. Denne veien.
ADVARSEL HØYSPENNING TESTOMRÅDE
Ch'iidii!
Det er for høyt trykk! Demningen svikter!
Hvem er der?
Vannet stoppet, så begynte det igjen!
Jeg prøver å stoppe det!
Stoppe det? Du begynte det!
Hva?
Far! Han er ingen fremmed!
Han er en av Georges folk!
Kuruk, du klarte det.
Beklager, høvding. Du gjorde visst ikke det.
10K?
Å, nei, det er meg, Doc.
10K er ennå bevisstløs. Jeg bare låner hans ekstremiteter.
Den som var 20 igjen.
Vi kan ikke åpne flomløpet herfra.
Sabotøren må ha gått til nødpanelet.
Jeg har aldri sett en Snakker drepe en av sine egne før.
Denne veien.
BRANNSLUKKER
Stopp der!
Hvem er du?
Hvem sendte deg?
Helsike!
Han er her inne!
Har du sett min datter?
Ta dem med ut. Blokker utgangene.
Ikke la ham unnslippe.
Spake nummer én, Doc. Ser du den?
Skru den opp til tre.
NØD-FLOMLØP-SLUSE MANUELL KONTROLL
Hva?
Jeg føler meg gammel.
Litt høy.
10K, du er våken!
Doc?
Hvor er du?
Jeg beklager. Jeg bare...
Vi ses snart, gutt.
- Hva skjedde? - Sabotør.
George og Warren er etter ham.
Hei! Hvor skal du? Jeg trenger din hjelp!
Jeg vet. Du trenger våpenet mitt.
UTGANG TIL BAKKENIVÅ
Si hvem som sendte deg!
Vi har våre krigere igjen.
Vi er sterkere sammen.
Du brakte Snakkerne dine tilbake til stammen igjen.
Nå må vi gjøre det samme.
Ashki hadde en visjon for en ny seremoni.
Den kommer fra Åndedansen fra 1800-tallet.
Det er en dans som vil gjenforene de levende med de dødes ånder.
De henter de dødes ånder for å slåss på deres vegne,
og får de hvite kolonistene til å dra. Beklager.
Nei, det går bra. Jeg har hørt det ofte i det siste.
Det skal bringe fred, framgang og samhold
blant alle urfolk i regionen.
Den nye seremonien inkluderer alle.
En mann etter mitt hjerte.
Betyr det at du har ombestemt deg angående Newmerica?
Ja. Vi kommer til den nye kongressen.
Og vi skal stemme for et land som inkluderer alle.
Jeg er ikke helt sikker på hva du gjorde der inne med 10K.
Jeg føler meg ennå litt merkelig.
På en god eller dårlig måte?
Merkelig måte.
Heller merkelig enn død, gutt.
Takk. Dere hjalp oss redde demningen. Dere hjalp oss redde hjemmet vårt.
Det føles virkelig som et hjem.
Som et sted folk kan bosette seg.
Om man noen gang kan bosette seg igjen.
Du vil alltid ha et sted her.
Og her.
Jeg møter deg når jeg kan.
En gave
fra Ashki.
Takk for dette.
Så da fungerer den?
Faktisk helsikes bra.
Hva gir du meg for å beholde den?
Ikke noe i livet er gratis.
Om du vil beholde hånda di, så må du...
...bytte inn en annen kroppsdel.
Jeg tuller.
Ta hånda di, og bruk den godt.
- Takk. - Ingen årsak.
Bestefar ga meg en beskjed til deg.
Han sa at kunnskapen dere søker
er begravet under fortiden. Men vokt dere.
Den voktes av demoner med skarpe klør.
Begravet under fortiden?
Hva betyr det?
Hørte du det med demoner med skarpe klør?
Høres ut som en vanlig tirsdag i Apokalypsen.
Ser du?
Takk bestefaren din fra meg.
Ingen årsak.
Tekst: Eva Mari Southwood